ENDEN ER NÆR
Jeg skjønte aldri den historien. Det er ei jente, Dorothy, ikke sant?
Hei.
Hun har et vanlig og kjedelig liv og får sjansen til å leve et spennende liv,
men vil bare reise hjem.
Hvordan klarte du å ta meg med deg?
Jeg tilkalte forfedrenes ånder. Bare barnemat.
Akkurat.
Det er jobben. Vent litt.
Hei, Farnaz. Ro deg ned. Jeg forstår ikke... Det kan ikke stemme.
Sjekk... Nei, ikke ring nødnummeret.
Ikke ring nødnummeret. Jeg kommer straks.
- Jeg må gå. - Hva?
Vent.
Vi kan ikke la deg kjøre av gårde og bli drept.
Vi kan ikke gjøre noe før vi vet hvem som drepte meg.
Hvis jeg ikke drar til laben denne kvelden,
vil de bare prøve igjen.
Ikke nå igjen. Jeg kjenner ikke dette stedet. Jeg finner ikke veien hjem.
Bli her. Jeg henter deg.
Pappa!
Jeg ventet på deg.
Jeg vet det.
Hele natten.
Men vi kan endre det.
La oss dra til laben.
Slutt! Forsiktig med utstyret.
- Hvor er hun? - Hun er ikke her, sa jeg jo.
Ikke rør den!
- En 10 000 dollars-magnetresonans... - Hvor er Alma?
Hva er det som skjer?
Døren var brutt opp og jeg hørte bråk, så jeg ringte deg.
Det var visst kona di.
Alma?
Hva gjør mamma her?
Jeg vet ikke. Det siste jeg husker, er at jeg forlot deg på gata.
Hvor har du gjemt Alma?
Jeg vet at du tar henne med hit for å eksperimentere.
Det gjør jeg ikke.
Alma sa at hun drømte at hun var i laben din
og du satte ledninger på hodet hennes som Frankenstein.
Ja, småjenter drømmer så mye rart.
Ikke lyv.
Det husker jeg. Det var visst ikke en drøm?
På sett og vis er alt en drøm.
Men nei, det var ikke en drøm.
Du sa at du aldri eksperimenterte på meg.
Nei, jeg ville bare vekke evnene dine.
Jeg ville ikke at du skulle bli som moren min.
Et offer for... Jeg ville du skulle bli en sjaman,
og det blir du, og du overgår forventningene.
- Hun er ikke her, greit? - Så hvor er hun? Alma?
- Jeg forlot henne for å komme hit. - Forlot henne? Om kvelden?
I Terrell Hills. Et fint nabolag.
Hvordan kunne du dra fra henne?
Fordi du brøt deg inn i laben min!
Hvem bryr seg om den dumme laben?
Du vet hvor viktig arbeidet mitt er.
Arbeidet? Eller å tilbringe kveldene med den pene kjæresten din?
Camila, vi er ikke...
Du bryr deg mer om den kvinnen enn din egen datter!
Ingen bryr seg mer om Alma enn jeg gjør!
Hun kan være nøkkelen til tid og rom.
Hører du hva du selv sier?
Du var ganske fæl.
Jeg hadde et driv.
Du brukte meg i forskningen din.
Jeg prøvde å hjelpe moren min.
Hva?
Jeg tenkte at om jeg kunne dra tilbake i tid,
kunne jeg lære henne å ikke bli et stort, skummelt monster
som ble sperret inne, men forstå kreftene sine og hvor spesiell hun var.
Som deg.
Får jeg ikke lov til å ha mitt eget forhold til Alma?
Nei. Det får du ikke! Jeg vil ikke lyve mer for meg selv.
Du er ikke en ektemann for meg lenger. Knapt nok en far for døtrene dine.
Og jeg blir aldri en far
som kommer hjem hver kveld kl. 18
og leker med dukker og lager pølser.
Jeg er ikke sånn.
Det er ikke det dette handler om, og det vet du.
Det er slutt, Jacob.
- Nei. - Hør på meg!
Ikke kom hjem igjen.
Noensinne.
Husker du ikke noe av dette?
Jeg husker ikke noe etter at jeg forlot deg.
Jeg trodde det var traumet fra ulykken,
men jeg tror det er noe mer.
Jeg kan ikke bli her.
Nei. Du får ikke forlate meg igjen. Du må bli her.
Du må.
Hva i helvete?
Du vet at man trenger begge foreldres samtykke til eksperimenter med barn.
Slutt. Kona mi gikk fra meg.
Jeg vil ikke gjøre dette lenger.
Vi har gått for langt. Først de stjålne artefaktene...
Nahua-indianerne visste ikke hvilke krefter de hadde.
Stjålne artefakter?
Og nå ulovlige eksperimenter på et barn.
Hvor skal du?
Jeg skal ringe kona di og fortelle henne sannheten.
Ikke gjør det. Hun lar meg aldri treffe Alma igjen.
Og så skal jeg melde deg til instituttlederen.
Hvis det blir kjent at jeg visste om det og ikke sa noe...
Nei, Farnaz. Bare... Jeg klarer ikke å tenke klart.
Jeg er lei for det. Kanskje jeg tar feil.
Jeg kan kjøre deg hjem, så finner vi ut hvordan vi skal fortelle kona mi
hva vi gjør her, og at det ikke skader Alma.
Vi kan begynne der.
Greit.
Vent. Hva gjør jeg her? Pappa?
Stans ved det røde lyset.
Bilen treffer deg ikke, du havner ikke på sykehus.
Alt blir som før.
Ok, hvor er du?
Jeg burde ikke ha involvert deg. Jeg er lei for det.
Hva skjedde da du kjørte Farnaz hjem?
Bare kjør til det røde lyset, og stopp.
Nei, jeg vil vite sannheten. Jeg vil vite alt.
Pappa?
Jeg må få vite hva som skjedde.
Ikke gjør det, vær så snill.
Du kjørte forbi avkjørselen.
Dette er ikke veien til huset mitt.
Jacob, hvor skal vi?
Jeg har ingenting igjen.
Familien min er tatt.
Du har vendt deg mot meg.
De vil ta laben min, og arbeidet mitt vil ikke bety noe.
Jeg er lei for det. Jeg skal ikke si noe. Jeg lover.
Jeg stoler ikke på deg.
Slipp meg ut, vær så snill.
Jacob, hva gjør du?
Tar kontroll.
Nei!
Skjønner du ikke? Jeg er ikke verdt å redde.
Nei! Pappa!
Jeg er ikke det gode mennesket jeg trodde jeg var, overbeviste deg om at jeg var.
Nei! Jeg gir ikke opp! Vi skal dra tilbake og prøve igjen.
Vi kan dra tilbake utallige ganger.
Det vil ikke endre noe.
Jeg vil være fanget av mine egne tabber. Se hva jeg gjorde!
Du sier alltid at jeg er mer enn de dårlige valgene jeg har tatt,
at jeg ønsker å hjelpe folk. Hvor tror du jeg har det fra?
Du vil bare ha en far du kan være glad i, så du ser det du ønsker å se.
Nei! Det må finnes en løsning.
Kan du ikke påvirke ditt tidligere jeg? Du er bedre nå!
Det kan finnes en løsning, men... Jeg tror ikke jeg er sterk nok.
Bare prøv! Ikke prøve-prøv, men prøv.
Prøv å ikke prøve, forstår du?
Du høres ut som meg.
Selvsagt. Du er faren min.
Det er ei jente, Dorothy, ikke sant?
Tidslinjen omstiller seg den kvelden du kommer tilbake.
Så hvis dette fungerer, får jeg møte deg igjen.
- Hvor? - Det vet du.
- Du har'n. - Du har'n!
Muligheten for et nytt liv.
MIDNATTSMESSE - 20. APRIL 2019
Vi skal være i hulen sammen.
Jeg liker det.
Jeg skjønte aldri den historien.
Det er ei jente, Dorothy, ikke sant?
Hun har et vanlig og kjedelig liv og får sjansen til å leve et spennende liv,
men vil bare reise hjem.
Hvis du fikk sjansen til å gjøre noe fantastisk,
ville du bare ønsket at alt skulle bli som før?
Jeg tenker alltid at om heksa dør om hun blir våt,
må hun være veldig forsiktig når hun tisser.
Godt tenkt. Det er jobben.
Skal du ikke svare?
Tuller du? En jobbtelefon? Vi har en godteribøtte å fylle.
Vi har ikke fått en eneste Peanut Butter Cup,
og de er det eneste moren din liker.
Hva var det du sa om Trollmannen fra Oz?
Det er så mye som ikke gir mening. Hva med apekattene?
De små vingene? Det er ikke aerodynamisk.
- Din nerd. - Takk.
Herregud.
Læreren løp på speilet, det smalt,
hun datt på gulvet og blødde.
Nei! Jeg vet hvordan det ser ut i deres virkelighet,
men det var ikke det som skjedde.
Jeg må snakke litt med Alma,
så jeg kan sette på en film imens.
Frost!
- Alt annet enn Frost. - Greit, kom igjen.
Jeg har prøvd å være forståelsesfull
etter ulykken,
men jeg må tenke på barnas beste,
og det du gjorde i dag, var helt uakseptabelt.
Jeg vet at det kan virke sånn...
Du kan ikke jobbe her lenger.
Jeg hadde tenkt å be om fri uansett,
for jeg må dra til en pyramide i Mexico.
Jeg sier dette som en venn,
jeg er veldig bekymret for deg.
Det går bra, Tunde. Jeg gjorde det jeg måtte gjøre,
og nå skal alt ordne seg.
Ok.
La meg lage en brødskive til deg iallfall.
Jeg må dra. Jeg må komme dit før tidslinjen omstiller seg.
Jeg lurte litt på det,
for i Tilbake til fremtiden endres historien straks Marty er tilbake.
Tidsreiser er vel annerledes for hvite.
Jeg vil bare være sikker på at du har tenkt gjennom det.
Hallo? Alma?
Hva gjør mamma her?
Vet ikke. Hvorfor skulle jeg vite det?
- Sam sa jeg burde komme. - Helvete.
Ringte du henne?
Jeg måtte gjøre noe. Tunde fortalte meg hva som skjedde.
Moren din og jeg snakket sammen. Vi er veldig bekymret.
Din dritt. Forsinket du meg?
Ja, men vær så snill. Du må høre på meg.
Hvorfor stoler jeg på deg? Jeg er en idiot.
- Alma, går det bra? - Bare et øyeblikk, Camila.
Slipp meg inn, mija.
Jeg sjekket resepten din,
og leste på en schizofreni-nettside.
Du må innrømme at symptomene stemmer.
Høre stemmer, tro at du har spesielle krefter,
føle at du har et viktig oppdrag.
Ja, du har skjønt det, Sam! Dere er leger! Jeg er sprø!
Det skjer noe alvorlig med deg,
og jeg er lei av å late som noe annet.
Vet du hva? Jeg er ikke ditt problem, så la meg være.
Jeg må skaffe deg hjelp, selv om det betyr
at du vil hate meg for alltid, for det er det kjærlighet er.
Nei, vet du hva kjærlighet er? Å ikke lyve hele tiden!
Greit! Vil du jeg skal være helt ærlig?
Du er psykisk syk.
Du reiste ikke tilbake i tid,
og faren din snakker ikke med deg, for han er død!
Jeg er lei for det.
Vet du hva? Jeg kunne slått opp nå,
men når tidslinjen retter seg, vil jeg aldri ha møtt deg.
- Alma! - Herregud!
Sam sier at du ikke tar pillene dine.
Takk, Sam!
Og at du tror at du har snakket med faren din.
Jeg må gå.
Og nå har du løpt på et speil foran barn.
Det der blir et arr.
Vet du hva? Nå vet jeg hva du har skjult for meg.
Du brøt deg inn i pappas lab den kvelden.
Det er latterlig.
Du trenger hjelp. Alle kan se det unntatt deg.
Jeg skal ta deg med til et sted der de kan hjelpe deg.
Hvilket sted?
Et fint sted med de beste legene. Kjekke leger.
Nei. Jeg har planer i dag, men la oss ta
en mor-datter-tur til galehuset en annen gang.
Du har rett! Jeg møtte faren din i laben den kvelden.
Jeg vet ikke hvordan du vet det.
Fordi jeg var der. Og jeg vet at du har løyet.
- For å beskytte deg. - Mot hva?
Faren din.
I året før han døde, begynte han å si ting som ikke ga mening.
Det ble skremmende, så jeg fikk ham til å dra til legen.
Selvsagt gjorde du det.
Han fikk en schizofreni-diagnose.
Jeg prøvde å få ham til å gå i terapi og ta medisiner,
men han ville ikke høre. Han eksperimenterte på deg.
Jeg vet det. For å hjelpe meg.
- Med hva? - Du vil ikke forstå.
Du høres ut som ham.
Jeg vil ikke gjøre samme feil med deg.
Jeg vil ikke miste deg også.
Jeg gir deg ikke opp, Alma.
Du trenger ikke være redd.
Og du må ikke klandre deg selv for pappa.
Det var ikke din skyld.
Du forsto ham ikke.
Du må bli med meg til den klinikken.
Nei. Jeg skal til Mexico.
Alma! Nei!
Alma!
Ikke vær redd. Pappa og jeg ordnet det. Det går bra for oss alle.
- Nei! - Ok.
Jeg var i nærheten, så jeg ville bare hilse på.
Ba mamma deg dra hit?
Jeg gjør deg en stor tjeneste. Hun er ute av kontroll.
Jeg fikk henne til å slappe av ved å love å dra hit og se til deg.
Jeg har det fint.
Godt å høre.
Ødela jeg bryllupsreisen?
Nei. Ikke noe problem.
Sa jeg ikke at dette er den verste dagen i livet mitt
og alt går til helvete?
Tror ikke det.
Jeg fortalte Reed alt.
Ja. Jeg følte meg så knyttet til ham
og visste at han ville elske meg samme hva jeg sa,
så jeg måtte bare si sannheten.
- Det gikk ikke bra. - Herregud.
Hollingsworth-familiens advokat skal få ekteskapet annullert.
Jeg må levere tilbake alle bryllupsgavene i morgen.
Takk for de seks gaflene.
- De er fra Sam også. - De er fine.
Her er den gode nyheten...
Denne virkeligheten vil forsvinne.
- Jaså? - Ja.
Vi må bare vente her i kveld. Pappa kommer tilbake.
Alt vil ha endret seg. Han vil ikke ha blitt drept.
Familien vil være normal. Vi vil ikke være ødelagte mennesker.
Så alt det dumme vi har gjort i livet...
Det vil forsvinne.
Så fint.
Der var en til!
Hva? Søren. Jeg så den ikke.
Det var den fjerde. Hvorfor ser du dem ikke?
Det gjør ikke noe. Det er en vakker natt.
Pappa kom ikke.
Jeg er lei for det.
Kanskje hans astral-jeg ikke tålte det. Det er den eneste forklaringen.
Det finnes en annen forklaring.
Så...
Alt er bare i hodet mitt, og jeg er bare en gal dame alle synes synd på?
Det er ikke sånn.
Vil du ikke at det skal være mer?
Tror du ikke at det må være mer?
Jeg vet ikke. Vi sitter jo her
og ser på en vakker soloppgang ved gamle ruiner.
Trærne.
Fuglene.
Skyene.
Det virkelige livet er også ganske fantastisk.
Ja. Jeg vet det.
Jeg skal hjelpe deg gjennom dette. Mamma også.
La meg ta deg med hjem.
Ok.
Jeg trenger bare noen minutter alene.
Jeg vet det virker sprøtt,
men jeg må bare være sikker på at pappa ikke kommer ut av den hulen.
Jeg må være helt sikker før jeg... legger alt bak meg.
Jeg møter deg i bilen.
Greit.
Glad i deg.
Vet det. Det er derfor jeg vet at du er gal.